Ооо!
Моля напълни тази чанта с меки ролца.
Меки ролца ли?
Жасминов чай, тигърски листа, липови листа, чай от маслено дърво...
голяма кутия с белина.
Лак за коса, масло за кожа...
Всичко на захарна основа.
12 пакета ризла
cumin, saffron, cinnamon...
Освежител за въздух, тоалетно мляко.
Какво искаш?
Когато стигнете в Кох Фа Нган,
дръж си ръцете в джобовете и оная си работа в панталоните.
О, подяволите.
Подяволите.
Нямах търпение
да имам климатик и малко студена бира,
но когато стигнахме в Кох Фа Нган
нямах търпение да се върна обратно.
В един момент разбрах по ясно от всякога
защо бяхме толкова специални...
защо пазихме нашата тайна...
защото ако не беше така,
рано или късно те щяха да го превърнат в това.
Тумори
Паразити...
Изяждащи целия шибан свят
Два месеца.
Може би дори година.
Да наистина.
Не. Харесва ми тук
Нещата са различни.
Различни!
Да.
Не. Ще се обадя пак.
Обещавам.
О.К.
Добре и вие също ми липсвате.
Добре.
О.К.
Чао.
Как се чувстваш обратно в реалния свят?
Не е както си го спомням.
Всеки път е по-лошо
Наистина е Ричард. Мамка му
Как си бе човек?
Радвам се да те видя
Ей, Сами ела насам.
Йо, Рикардо! Какво става?
Момичета искам да се запознаете с човека
Той е човека.
Хил и Ева, това е Ричард.
Човекът с картата.
Dermensch mit den wanderkarte?
Yo, yo, rich.
Те ще дойдат с нас, брат.
Те идват с нас.
Извинявай, че мина толкова време
но нали знаеш, ние просто се мотахме.
Знаеш как е нали?
Вижте момчета. Направих грешка.
Грешка? Каква грешка?
За какво говориш?
Не. Чуйте ме.
Няма никакъв плаж.
Не мога да повярвам, че те виждам.
Няма никакъв плаж?
Не сериозно, историята с картата?
Беше фалшификат.
Беше точно както каза, приятел.
Беше история. -Точно така.
Не той е мит. Наистина.
Не съществува.
- Хайде стига. -Обаче картата,
Беше фалшива. -да бе Да.
Разбираш ли каво искам да ти кажа?
Не би ни излъгал,
нали? Нека позная.
Той е рай!
Не съществува.
O, човече...
За какво говориш?
Аз мисля, че разбираш, Зеф,
той се опитва да се ебава с нас
Опитвам се да ви кажа да забравите
Добре, задник такъв.
Това беше последния път, когато ти купувам бира.
Значи си им казал къде отиваш.
Да.
И те видяха картата?
Мммм.
А имат ли копие?
Не.
О.К.
Добре можем да си отдъхнем за малко.
Съмнявам се, че я имат в тях, за да стигнат до там.
Но Ричард не мисля, че трябва да казваме на някой за това.
О.К.
Мисля, че трябва да си остане между нас.
Благодаря.
Няма защо.
Е, аз отивам да поиграя
няколко игри билярд със Сумет.
Сумет? Снук?
Защо не отидеш да затоплиш леглото?
Хайде.
Сал?
Имам един въпрос
Беше много хубаво.
Не.Не е това
Става въпрос за Бъгс
Добре
Нещата стоят така
Бъгс ми е гадже
мой партнъор
Добре
А ти си някой с който правих секс
добре?
Това е добре.
Така ме устройва.
Добре
Сега поспи малко
Може да ми се преиска пак преди закуска.
Ричард: Такава беше сделката
тя нямаше да казва на никой за картата
бях платил за мълчанието и билета ми за обратния път.
Но не исках и да си помислям за истинската цена
Добре Рич, готови сме да теглим
О.К.
Хвана ли го Киити
Да няма проблем
Проблемът е разрешен .
Ето ти белината
За кой беше тоалетното мляко?
Имам две.
Екстра. Екстра.
О, Ричард човече обичам те
Една малка розова чантичка за теб.
Супер. Чудесно.
Взе ли батерии?
Ето ги тук.
Браво.
Това всичко е за вас.
Хей, Рикардо благодаря.
Една кутия телешко къри.
Една...
Един фотоапарат.
Знам, че не е толкова добър колкото онзи който остави
и сигурно ще трябва да почакаш малко за снимките,
но какво толкова
Няма никакво значение, така ми харесва.
Какво има?
Как беше?
Оризът ли? Добре.
Няма проблем
Имам в предвид, Сал.
Добре. Разбирахме се идеално.
Някои хора казват, че тя е привлечена от теб
Мамка му.
Не съм забелязал.
Нищо ли не се случи?
Не разбира се, че не.
Заклеваш ли се?
Ричард: Бях толкова щастлив, че съм се върнал,
че не можех да разваля момента.
Да, да заклевам се.
Липсваше ми.
Хайде, всички!
Хайде!
Хайде де.
Всички заедно. По-близо.
Моля.
О.К. По близо.
Добре. Стойте така.
О.К.
Така 1... 2... 3!
Ричард: Така, че всичко продължи по старо му.
Все едно пътуването ми до Кох Пха Нган
никога не се бе случило.
Почти.
Акула!
Млъкни, по дяволите!
Кракът ми.
Можем да те заведем в болница, нали?
Можем да го направим.
Но, когато отидеш там,
не трябва да казваш на никого къде се е случило това.
Нали? Трябва да пазим нашата тайна.
какво каза той?
-Каза, че трябва да доведем помощта
тук при него.
Той не може да се доближи до водата.
-Добре аз разбирам това ,
но ние не можем да доведем никой тук.
Не можем да го направим.
-Доведете помощ! Вие трябва да го направите!
-Не можем, Кристо!
Ти трябва Да отидеш
или да останеш тук и да си поемеш последствията.
Никой ли не разбира?
Какво казва той?
Той иска Да знае какво се е случило с приятелите му.
Кийти: Ние се събрахме днес,
за да отдадем нашата последна почит на Стен.
Господ ще отнесе душата ти,
и ти ще почиваш в мир завинаги, приятелю.
Ще ни липсваш.
Ще липсваш На Кристо и мен.
-На мен също ще ми липсваш,
Лоренцо.
Ричард: След погребението,
всички се опитахме да се върнем към нормалния ни живот...
Но просто нищо не изглеждаше както преди.
Доста скоро, стана ясно,
че проблема беше Кристо.
-Млъкни!
Разбери, в нападението от акула
или някаква друга значителна трагедия, предполагам,
че важното е да бъдеш изяден или мъртъв,
като и в двата случая има погребение,
и някой говори,
и всички казват, колко добър човек си бил
или по-добре и в двата случая,
всички да забравят за това.
Не Мога Да го понеса.
Моля ви.
оправяш се или умираш.
Това са нещата,
които наистина са около нас.
Слушайте ме.
Не можете Да направите това. това е отвратително.
Върнете го обратно..
Животни такива.
За какво правите всичко това?
Кажете ми.
Как можете да направите това?
Ричард?
Гадно копеле!
Копелета.
Щеше да бъде по-лесно
да осъдим поведението си
ако не беше толкова ефективно,
но след като не го виждахме и чувахме,
наистина беше извън мислите ни.
Отиде си и ние се чувствахме доста по-добре.
На плажа, е лесно да обърнеш гръб,
но не винаги е толкова лесно да забравиш
-Плати им в долари, чукай дъщерите им,
и отиди в страната на чудесата, Ричард.
-Ричард, ела с мен.
Карта ли е или не ,
това което държи?
И ти ли направи това копие
или не?
Знаеш, че лъжата не ме притеснява,
но тази карта е проблем.
Фермерите, нали разбираш?
Помниш, тези мъже с пушките
Те ни казаха. Те ни предопредиха
без повече хора.
И сега изглежда все едно раздаваме
проклети туристически пътеводители.
Сал виж...
ние можем да обясним, нали?
Можем да кажем, че е бил, Дафи.
Ние можем да обясним.
Искам да стоиш тук,
докато тези хора дойдат.
-Тук?! -Да, тук.
И когато дойдат,
искам да вземеш картата обратно
Нали? Каквото и да се случи, взимаш картата обратно.
Чакай, Сал.
Почакай. Сал, нека помислим.
Искам да кажа, че те могат да бъдат там със седмици.
-Точно така, и ти ще ги чакаш тук.
-И какво трябва да направя, когато наистина дойдат?
-Вземи картата!
Вземи я! Ти им я даде.
Вземи си я обратно и ги накарай да се върнат!
-Сал! Сал!
Ще кажеш ли на някой, какво направих?
Сега това наистина беше, трън в задника.
Аз не исках да идват тези хора тук,
не по-малко от Сал,
но какво всъщност тя очакваше да направя?
Да ги прогоня?
да ги заплаша? Но с какво?
Но от когато се появиха тук,
бях гладен за смърт.
Сал?
Сал, ти ли си?
Махни тази светлина от...
-Ти си свиня!
-Подяволите!
За какво беше това подяволите?
Виж нищо не мога да направя.
Трябва да стоя тук!
-Не е за това, разбираш ли?
Ами за какво е тогава?
за теб и Сал в Кох Пха Нган.
-О, за това ли?
Да това.
Тя е казала на всички,
а аз разбрах последна!
В крайна сметка тя вярва в честността, а не като теб.
-Франсоаз, Аз...
Какво мога да кажа?
Нищо. няма какво Да кажеш.
Благодаря ти.
Мерси, че направи живота ми идеален!
Супер!
Мамка му!
Подяволите!
Ти си такъв идиот!
Макарче знаех, че това ще се случи,
аз бях съкрушен.
И предполагам, че си го заслужавах.
Искам да кажа, че можех да й дам,
всичките извинения, които искаше,
но това нямаше да промени много нещата.
Страхотно! Чудесно!
Първо си мислих, че ще умра тук,
че целият ми свят ще свърши тук.
Но не стана така.
Всъщност, доста скоро, разбрах,
че има много други неща,
които да ме занимават
и преди да го разбера,
открих, че любовта - като горест
има тенденция да ме погуби
и бешезаместена от нещо по-вълнуващо.
И животът на хълма
се превръщаше в голямо усъвършенстване.
Искам да кажа, че тук горе, мога да правя каквото си поискам.
Нямаше риболов, нито градинарски глупости,
нито караници с Бъгс, или Етиен, или Франсоаз.
Сега играех собствената си игра,
и нямах никакви причини да се върна обратно.
Така, че аз просто се мотах наоколо...
но дългото време прекарано далеч от обществото,
малко ми липсваше.
И аз открих нови играчи,
дори те не го знаеха все още.
Тази гора беше моята територия,
възстановяването на картата, моята мисия
и тези, моите защитници.
Аз бях единственият с..........
как всичко е пригодено да бъде заедно:
Островът...
Аз...
Те...
Нашествениците.
Всичко е свързано,
всичко се играе в една и съща игра.
И в центъра на всичко,
един човек.
Дъфи.
Вътре!
Погледни, Ричард!
Вируси, Ричард!
Тумори!
Големият Чарли поглъща целият свят!
Точно там!
Долу на плажа!
Долу на улицата!
Плати им в долари и чукай дъщерите им!
Започва с 4, Ричард!
4, но се увеличава!
Те се увеличават! Но е време да ги спреш!
Нула!
-Нула!
Ти с мен ли си или срещу мен?
-С теб съм при всички случаи, Дафи!
Ричард?
Да.
къде Беше бе човек?
Какво правиш като седиш в мрака?
Подобрявам си нощното въображение.
-За какво, човече?
Знаеш за кого мисля много?
Нямам представа
Дафи.
Дафи?
Аз го уважавам
Трудно Ще го познаеш.
Наистина...
Но той имаше стил.
Ела тук.
Сега
-Подяволите ела тук!
Влизай там.
Те говорят за теб.
Той не работи в градината.
Но той открадна храната ни.
Сигурен съм в това.
Чуваш ли? Чуваш ли какво казаха те?
Бездейно, гърчещо се, безполезно угризение!
Сега се стегни, Ричард, човече.
Можеш да го направиш.
Можеш да тичаш наоколо в мрака,
да не говориш с никого.
На какво мислиш, че си играеш, човече?
Какво ти стана, човече?
Ти си беше наред.
Само преди няколко седмици си беше добре,
но какво ти стана подяволите сега.
Погледни се.
И ти ми говориш за Дафи?
Дафи беше смахнат, разбираш ли?
Той отиде там и загуби.
Няма го.
Ричард. Ричард.
Чуваш ли какво ти говоря?
Не се погубвай като него.
Разбираш ли какво ти казвам?
Не отивай там. Стой при нас.
Върни се Рич.
Те са добри хора.
Не говорят за хората през цялото време.
Говорят за теб, защото ти се провали.
Нали? Не го прави човече.
Всичко е под контрол.
И сега изглежда все едно раздаваме проклети туристически пътеводители!
Гъба, Ричард?
Не, благодаря Дафи.
Не се нуждая от помощ,
за да видя надписите по стената.
Много се радвам да чуя това, Ричард.
Трябва мислите ми да са чисти.
Ти знаеш какво искам да кажа?
Доближавам се. Всеки ден сега.
Нула?
Това е духът.
Знаеш ли?
Ти ми показа пътя, Дафи.
Ти ми показа истината.
Но няма значение какво мисля вече.
Всичко е в твои ръце.
Не искам да те пусна.
Хей, Ричард.
Без нарушения...
Ти не си добре с главата, нали?
Наистина ми беше приятно да те познавам, Дафи.
Ние сме патрул в делта.
Намери и разруши.
Няма да правим контакт.
Така, че лейтенанта ми каза:
Излез и извади оръжията им!
Никога няма да се случи, сър.
Отказваш да изпълниш заповед ли , синко?
Така изглежда, сър.
Да, така изглежда, сър!
Моят М-16 просто гръмна, човече.
Просто гръмна.
За какво чакаме? Да вървим!
Няма друго обяснение, човече.
Ние сме в Рая!
Здрасти!
О, подяволите.
Ние сме Американци.
Туристи.
Американци.
Ние, ние имаме карта,
и ние, ние дойдохме тук,
но ние направихме грешка
Ние направихме грешка,
и , и ние съжаляваме
Сега ще си тръгнем.
Хайде.
Ние просто искаме, просто искаме да си тръгнем
Дайте им нещо.
Дайте им малко пари.
Вижте! Американски долари!
Имам Американски долари.
Искаш ли Американски пари?
Тук. Можеш да ги имаш.
Хей, Хей, Хей
Вземи, вземи часовника ми.
Има и мелодия.
Това е шестата ни година тук.
Искам да погледна напред...
защото виждам, че въпреки всички проблеми,
които сме имали, нали...
и въпреки всички проблеми които ще имаме
има толкова неща, които да ни вдъхновяват.
и не говоря само за острова.
говоря за вас.
Вие сте тези, които поддържате това място.
Това е така.
опитвам се да си спомня какъв трябваше да бъда,
но не го направих...
За острова!
За вас!
И колкото по-дълго седя тук...
за бъдещето!
Никога не го открих отново.
Ела с мен.
Трябва да говоря с теб.
Чуй, трябва да говоря с теб!
Спри!
Чуй ме, трябва да...
Трябва да говоря с теб! Спри!
Франсоаз, слушай! Трябва да говоря...
Спри! Подяволите! Спри!
Няма да те нараня! Разбра ли?
Това съм просто аз. Просто аз-Ричард.
Спомняш ли си?
Момчето, което не може да играе футбол.
Момчето, без приятелка.
Спомняш ли си?
Нямаше ме за малко.
Това е всичко. Това е всичко
Чуй, Етиен, аз наистина се провалих.
4 души са мъртви. Не знам какво друго ще направят,
но ние трябва да си тръгнем, сега.
Това е. Просто ние тримата.
Просто като преди
Ричард...
Не мога да го оставя.
Тогава ще го вземем с нас.
Но погледни го.
Погледни го, Ричард.
Не можем да го местим. Това е гангрена
Тя се разпространява.
Той ще умре.
Изчакайте ме в лодката.
Кристо страдаше,
защото ние не можехме да позволим да се помрачи щастието ни
на съвършения плаж,
нищо не може да пречи
на преследването на удоволствията.
Дори и смърта.
Мислиш ли, че искам да те нараня?
Аз съм фермер. Това е всичко. Разбираш ли?
Аз работя.
Пращам парите на семейството си.
Ако дойдат твърде много хора на този остров,
това е пречка за мен.
Не мога да работя,
не мога да пращам пари,
и семейството ми ще е гладно.
Аз казах да не идват повече хора,
но дойдоха още.
И ти.
Ти си им дала карта!
Сега, всички ще си отидете в къщи.
Забравете този остров. Забравете за Таиланд.
Разбирате ли?
Да. Да
Не.
Какво?
Не.
Няма да си тръгнем.
Това също е наш дом.
Това е нашия дом.
Ние го построихме със собствените си ръце,
и няма да напуснем.
О, Сал, Сал.
Аз мисля... мисля, че правиш
голяма грешка. Наистина.
Щом казва, че трябва да напуснем...
Ричард, млъкни!
Това е по твоя вина.
Ти направи копие на картата, Ричард.
Значи ти си умното момче. Онзи, който се промъкваше наоколо.
Ти открадна от нас,
Оставете го!
играеше си с оръжията ни
и ти доведе хора тук.
Ако искате да останете.
Сал. Сал.
Подяволите, Сал. Не!
Сал. Чуй.
Не полудявай.
Не можеш!
Не полудявай, Сал. Свали оръжието.
Ти ще ни оставиш, Ричард.
Ти ни донесе неприятности.
Не можеш, Сал.
Спрете я! Спрете я!
Трябва да помогнете!
Трябва да ми помогнете!
Вие скапани копелета!
Хайде, Сал. Моля те, Сал.
Можеш да го направиш. Можеш да го направиш, Сал.
Подяволите!
Защото ако натиснеш спусъка, Сал...
ако натиснеш този спусък,
Всичко ще отиде подяволите, и ти го знаеш.
Хайде.
Защото този път
няма да е като с Кристо
да гние в гората, където никой няма да види.
Не е като четиримата,
които видях да ги убиват днес.
Този път, всички ще видят, Сал.
Всички ще видят колко струва,
този Рай да остане в тайна.
Хайде, всички, вижте!
Млъкни!
Всички гледат, Сал, направи го.
Хайде. Напра ви го
Нека видят, кръвта, този път.
Нека видим дали ще го приемат.
Господи!
Могат да го приемат.
Не! Не! Не! Не!
Не! Не! Не!
Хайде. Продължавай.
Играта свърши,
но тя никога нямаше да напусне.
Тя вярваше прекалено много във всичко това, за да се промени,
така, че точно там я оставихме.
А колкото до останалите от нас...
отнесохме греховете си и се върнахме,
на мястото, което наричахме свой дом...
да намерим късчетата, които винаги са ни чакали
Разбира се, не можеш да забравиш какво си направил.
Но ние се приспособявахме.
Ние продължавахме.
А аз?
Все още вярвам в Рая.
Но сега вече знам, че това не е просто място което търсиш.
Защото не е там, където отидеш.
А просто как се чувстваш в момент от живота си,
когато си част от нещо.
И ако откриеш този момент...
той е завинаги.